Sherlock!
- Det är bara ett magiskt trick. - Nej...
Sluta nu!
Stanna där du är! Rör dig inte.
Håll blicken på mig!
- Kan du göra det för mig? - Vad?
Det här telefonsamtalet är mitt avskedsbrev.
Det är väl så man gör? Lämnar ett brev efter sig.
När då?
- Farväl, John. - Nej.
Sherlock!
Titta på mig, John. Och sov.
Du sjunker djupt ner i sömnens dvala.
Såja.
Det enda du hör i ditt huvud är min röst som svävar runtom dig.
Du kommer att vakna om tre, två, ett...
...noll.
Släpp fram mig! Det är min vän.
- Skitsnack! - Det var så han gjorde.
- Derren Brown? Sherlock är död. - Är han verkligen det?
Molly Hooper visade upp kroppen.
Det var Moriartys kropp med en ansiktsmask.
En bungylina, en ansiktsmask och Derren Brown.
Två år har gått och dina teorier blir allt dummare.
Du vet gatstenarna som han landade på...
Skuldkänslor, där har vi det.
Du fick alla att tro att Sherlock var en bluff.
Det var det som tog livet av honom.
Tror du att dina dumma teorier kan ändra på det?
- Jag tror på Sherlock Holmes. - Han kommer inte tillbaka.
Polisens utredning visar att Moriarty låg bakom den fiktive Richard Brook.
Tumult uppstod i rätten när Sherlock Holmes friades från alla anklagelser.
Domen kommer för sent för detektiven som blev känd för två år sen.
Man ifrågasätter nu varför polisen lät det gå så långt.
Sherlock Holmes föll från taket på Barts sjukhus, och vänner hävdar...
Skål för dem som lämnat oss.
För Sherlock. Må han vila i frid.
Du bröt dig in här av en anledning. Berätta varför, så får du sova.
Minns du vad sömn är?
Vadå?
Vad sa han?
Att jag har jobbat inom flottan och hade en olycklig kärleksaffär.
Att elen i mitt badrum inte fungerar och att min fru ligger med grannen.
Kistmakaren?
Om jag går hem nu, hittar jag dem i armarna på varandra. Jag visste det!
Jaha, min vän. Nu är det bara du och jag kvar.
Du anar inte hur svårt det var att leta rätt på dig.
Ett underjordiskt terroristnätverk planerar ett stort attentat i London.
Jag är rädd att semestern är slut...
...käre bror.
Åter till Baker Street, Sherlock Holmes.
Skänk en slant!
Hör du! Skänk en slant.
- Det var det sjukaste jag nånsin gjort. - Du invaderade ju Afghanistan.
MYSTISKT SKELETT
Du har haft fullt upp, du. Varit flitig som en myra.
Det tog två år att spränga Moriartys nätverk.
- Lyckades du? - Den serbiska cellen var den sista.
Du blev ordentligt insyltad med baron Maupertuis.
- Vilka ränker. - Kolossala.
Men nu är du i säkerhet.
- Ett litet tack skulle inte skada. - För vad?
För att jag ingrep, om du glömt det. Fältarbete är inte min naturliga miljö.
- Du såg på när jag blev sönderslagen. - Jag fick ut dig.
- Varför ingrep du inte tidigare? - Jag kunde inte riskera ett avslöjande.
- Du njöt av det. - Ingalunda.
Vet du hur det var att arbeta under täckmantel?
Och nästla mig in i deras led? Allt oljud, människorna...
- Jag visste inte att du kunde serbiska. - Nej.
Men det är ett slaviskt språk med diverse turkiska och tyska låneord.
- Det tog några timmar. - Du har legat av dig.
Medelåldern, broder, drabbar oss alla.
- Du använder väl inte socker? - Nej.
- Sånt där glömmer man. - Ja.
- Det är visst mycket man kan glömma. - Jodå.
- Mustaschen får dig att se äldre ut. - Jag bara testar.
Du ser äldre ut.
- Jo... - Jag har ingen rätt att kräva nåt.
- Men ett enda telefonsamtal hade räckt. - Jag vet.
Efter allt vi var med om!
Jag ber om ursäkt.
Jag förstår hur jobbigt det var för dig efter att...
Jag släppte allt, mrs Hudson.
Med tiden blev det allt svårare att ringa.
Förstår du vad jag menar?
- Jag kräver ditt fulla engagemang. - Vad tycker du om skjortan?
Jag ska leta rätt på din terroristcell om du tar mig till London.
Jag måste andas in staden igen. Känna dess puls.
En av de våra fick sätta livet till.
Allt tyder på att terrorister planerar ett attentat i London.
Och John Watson?
- Har du träffat honom? - Vi ses varje fredag på en matbit.
Jag har hållit ett öga på honom, men inte gjort nåt för att förbereda honom.
Den där ryker. Jag vill inte bli sedd i sällskap med en gamling.
Jag kunde inte hyra ut den.
- Han ogillade dammtorkning. - Jag vet.
Varför har du ändrat dig?
- Jag har nåt att berätta. - Åh nej, är det allvarligt?
Nej, jag är inte sjuk, men jag... går vidare.
Du flyttar utomlands.
Nej, inte det. Jag har träffat nån.
- Underbart! - Jag har tänkt fria.
- Så snart efter Sherlock? - Ja.
- Vad heter han? - Det är en kvinna.
- Tala om att gå vidare. - Sherlock var inte min pojkvän.
- Alla får leva som de vill. - Jag är inte homosexuell.
Jag ska överraska John. Kanske åka till Baker Street och hoppa upp ur en tårta.
Han bor inte där längre, och varför skulle han? Det har gått två år.
- Han har gått vidare i livet. - Vilket liv? Jag har ju varit borta.
- Var är han i kväll? - Inte vet jag.
Han har bokat bord på Marylebone Road.
De har Saint-Émilion från 2000. Fast jag föredrar årgången 2001.
- Då tittar jag förbi där. - Risken finns att du inte är välkommen.
Prat. Var är den? Du vet vad jag menar.
- Välkommen tillbaka, mr Holmes. - Tack.
Blodsbroder.
Kan jag hjälpa er?
BLIVANDE FAR
Er fru sms:ade, värkarna kan ha börjat.
Ursäkta.
Jag ber så mycket om ursäkt. Låt mig torka av den åt er.
Om ni är klar kan jag ta den.
Ta den här menyn, de är likadana.
- Kan jag hjälpa er? - Jag vill ha en fin champagne.
- Fina årgångar, allihop. - Vad rekommenderar ni?
Alla är bra, men den jag personligen föredrar...
Den längst ner är en favorit.
- Den är som en vän från det förflutna. - Då tar jag den, tack.
Den är bekant men med inslag av... överraskning!
- Överraska mig. - Jag försöker.
Förlåt att det dröjde.
- Är allt bra? - Javisst, toppen.
Vad ville du fråga?
- Mer vin? - Jag har vatten, tack.
Jaha?
Jo, Mary...
Jag vet att vi inte har känt varandra så länge...
- Fortsätt. - Jag ska.
Jag har haft det tungt de senaste åren, men att träffa dig...
- Det var det bästa som kunde ha hänt. - Jag håller med.
- Förlåt. - Nej då...
Så...
Om du vill ha mig, kan du tänka dig att...
Om du kan tänka dig att...
En årgång med välbekanta kvaliteter och en del nya inslag...
Som att se en gammal vän i en folksamling.
Allvarligt talat, kan ni...
Intressant hur en smoking kan göra en servitör så anonym.
John?
Vad är det?
Den korta versionen är:
Inte död.
Lite elakt att överrumpla dig så där, men det var väldigt roligt.
- Det var ingen bra ursäkt. - Du är...
- Du hoppade från ett tak och dog. - Nej, jag har kollat.
- Går din också att tvätta bort? - Fattar du vad du har gjort?
Det slår mig plötsligt att jag är skyldig dig en ursäkt.
- John, försök att... - Två år.
Två år.
Jag trodde...
...att du var död.
Du lät mig sörja.
Hur kunde du göra det?
Innan du gör nåt du får ångra, låt mig ställa en fråga.
Ska du ha kvar den?
Det fanns tretton tänkbara scenarier. Jag ville om möjligt slippa dö.
Att ta mig ner till en parkerad skåpbil var omöjligt - det var för brant.
Ibland är du förvånansvärt korkad. Jag struntar i hur du gjorde.
- Jag vill veta varför. - Jag var tvungen att stoppa Moriarty.
Jaha, varför jag inte...
- Det är lite svårt att förklara. - Jag har hela kvällen på mig.
- Det var framför allt Mycrofts idé. - Så det var din brors plan?
Han hade inte klarat det utan en medhjälpare. Förlåt.
- Var det bara han som visste? - Och några till.
Det var en raffinerad plan.
Vilka fler visste?
- Vilka? - Molly och några hemlösa kontakter.
Din bror, Molly Hooper och ett hundratal uteliggare.
Nej! Högst 25.
Menar du allvar med mustaschen?
- Ja. - Är du säker?
- Mary gillar den. - Nej, det gör hon inte.
Jag visste inte hur jag skulle säga det.
Det här har jag verkligen saknat!
Ett ord hade räckt, Sherlock.
Ett ord som talade om att du var vid liv.
Jag ville kontakta dig, men jag var rädd att du skulle försäga dig.
Så det är mitt fel? Är det bara jag som misstycker och reagerar normalt?
- Överreagerar. - John!
Du iscensätter din egen död och tror att det är helt i sin ordning.
- Folk får inte veta att jag lever! - Är det fortfarande hemligt?
- Säg det inte till nån. - Jag lovar!
London hotas av en terroristattack och jag behöver din hjälp.
Min hjälp?
Erkänn att du har saknat det här.
Spänningen som får blodet att rusa, du och jag mot världen...
Jag sa ju förlåt, precis som man ska.
Du vet visst ingenting om den mänskliga naturen.
Naturen, nej. Det mänskliga? Nej.
Jag ska övertala honom.
- Verkligen? - Absolut.
ENDA BARNET SJUKSKÖTERSKA
HEMLIG TATUERING KLIPSK
Mary!
- Vilken fräckhet! - Jag gillar honom.
- Va? - Jag gillar honom.
Cigaretterna blir din död.
- Din sate! - Det var dags att återvända.
- Du har blivit släpphänt, Graham. - Greg.
... med en så viktig antiterroristlag är det vår skyldighet att skynda på...
Stanna där du är! Rör dig inte.
- Håll blicken på mig! - Vad är det frågan om?
Kan du göra det för mig?
- Göra vad? - Det här är mitt avskedsbrev.
Det är väl så man gör? Lämnar ett brev efter sig.
- När då? - Farväl, John.
Sherlock!
Va? Är du inte riktigt klok?
Det är lika troligt som dina teorier.
- Om du inte tar det här på allvar... - Det gör jag! Vi bör inte ha hattar.
Jag bildade "Den tomma likbilen" så att likasinnade kunde dryfta teorier...
Jag är övertygad om att Sherlock lever!
HATTDETEKTIVEN LEVER
Herregud...
Herregud!
SHERLOCK LEVER
"Hans stillsamma rörelser påminde om en blodhund som fått korn på nåt."
"Han hade blivit en lysande förbrytare om han valt den brottsliga banan."
Din berömda blogg är inte historia längre, nu när han... Vad gör du?
- Tvättar mig. - Du rakar av den.
- Du avskyr den ju. - Sherlock, menar du.
- Ska du träffa honom igen? - Nej, jag ska jobba.
- Ett halvårs skäggiga kyssar, men nu... - Jag rakar mig inte för Sherlock.
- Vilket bra T-shirt-tryck. - Håll tyst, annars blir det giftermål.
London är en stor kloak där allsköns brottslingar och lösdrivare samlas.
Ibland handlar det inte om "vem", utan om "vem vet?"
Om han säger upp tidningen, vill jag veta det.
Likaså om hon lämnar London utan att sätta hunden på hunddagis.
Vissa personer är "markörer". Om de börjar röra på sig är nåt på gång.
Likt råttor som överger ett sjunkande skepp.
Fängslande, men terroristhotet har höjts till "kritiskt".
- Tråkigt. Din tur. - Vi har säkra uppgifter om attentatet.
Terroristgrupper planerar attentat jämt och ständigt. Det är som golf för dem.
- En agent offrade sitt liv. - Han ville väl bara glänsa.
Så ingen av dina "markörer" beter sig misstänkt? Din tur.
Nej, men svaret kommer att uppdagas i form av ett udda blogginlägg-
- en oväntad resa till landet eller en felplacerad kontaktannons.
Jag har försäkrat premiärministern om ditt engagemang i fallet.
- Tusan också! - Brustet hjärta - inte din specialitet.
"Jag är den smarta av oss", sa du jämt. Jag trodde att jag var en idiot.
Det trodde vi båda två att du var, tills vi träffade andra barn.
Vilket misstag. De ville väl att vi skulle få vänner.
Vänner, ja...
- Sånt du ägnar dig åt nuförtiden. - Men inte du?
Om du är trögtänkt i mina ögon, vad är då vanligt folk? Rena guldfiskarna.
Jag har varit borta i två år. Du kanske skaffade dig en guldfisk under tiden?
Byt ämne - nu.
Ditt hemliga nätverk kommer att avslöja sig via nåt intetsägande eller udda.
- På tal om det... - Tänk, där sitter han i sin fåtölj.
- Visst är det fantastiskt? - Jag kan knappt lägga band på mig.
Han är egentligen glad att se dig innerst inne.
- Vem av oss? - Båda två.
- Vi leker nåt annat. - Varför?
Terroristhotet är kritiskt och jag fördriver tiden.
Vi tar "slutledning". En klient glömde den här.
- Jag har inte tid. Och jag vinner jämt. - Just därför kan du inte motstå.
Det är en berest, ängslig och otränad vanemänniska med dålig andedräkt.
- Ensamvarg, väl? - Varför skulle han vara det?
- Tyder storleken på en man? - Var inte dum.
Små hårstrån i svettfläckarna visar att han är nyklippt.
Det finns korthåriga kvinnor. Inte för att du nånsin talat med nån.
Han är sentimental som lagat mössan tre...
Fem gånger! Lagningarna kostar mer än mössan, så han är löjligt fäst vid den.
Två lagningar tyder på sentimentalitet, fem snarare på tvångssyndrom.
Knappast, om han glömde mössan här.
Solblekta lagningar visar på utlandsvistelse - i Peru.
- Det är alpackaull. - Nej, isländsk fårull.
Mycket egenartad. Jag har bloggat om olika naturfibrers draghållfasthet.
Intresset är säkert enormt.
- Du sa att han var ängslig. - Vänster tofs är söndertuggad.
Och vanemänniska, för den högra är orörd.
- Lukten på tofsen avslöjar andedräkten. - Elementärt.
Du missade att han är ensamvarg.
- Det är hur tydligt som helst. - Berätta!
Ägaren till en så löjlig mössa umgås knappast med andra.
Han behöver inte vara ensam bara för att han är annorlunda.
- Just precis. - Ursäkta?
Han är annorlunda, varför skulle det bekomma honom?
Varför skulle det bekomma någon?
Jag är inte ensam, Sherlock.
Hur vet du det?
Jaha, åter till arbetet. Adjö.
Åter till arbetet.
Mr Summerson. Icke nedvandrad testikel.
- Sherlock, prata med John. - Han har visat var han står.
Slappna av bara, mr Summerson.
- Vad sa han? - Dra åt...
Usch då.
- Hej. - Mrs Reeves. Svamp.
Jaha.
- Ville du mig nåt? - Ja.
Molly, skulle du... Skulle du vilja...
- Äta middag? - Lösa brott?
Inget att skämmas för, mrs Reeves. Jag rekommenderar en kur med...
Aptestiklar. Nog om professor Presbury och åter till er.
- Ska jag anteckna? - Om du vill.
- John gör det, och om jag nu är han... - Du är dig själv.
Endast jag och Helen har åtkomst till bankkontot.
Varför skyllde ni inte på er fru? För att ni tömde kontot.
Gått ner i vikt, färgar håret, otrogen. - Nästa!
Mr Blake. Hemorrojder.
Mr Blake.
Så mejlen från er brevvän upphörde plötsligt?
Ni trodde att han var er stora kärlek.
Styvpappan är pojkvännen på nätet.
Han krossar hennes hjärta, hon bor kvar hemma och bidrar med sin lön.
Ni har varit en riktig...
...kissburk. Det är förmodligen bara en liten infektion.
- Dr Verner är väl er läkare? - Han har tagit hand om mig hela livet.
Jag säljer tidningar och dvd-filmer i en liten butik på Church Street.
De här godbitarna kanske faller er i smaken.
"Tre beundrare" är en riktig fullträff. Fräck som tusan.
"Brittiska brudar" - samma sak.
"Det heliga kriget" låter kanske lite tråkigt-
- men den handlar om en nunna med en massa hål i dräkten...
- Sherlock, kom du för att plåga mig? - Vad menar ni?
- "Vad menar..." Skägget lurar inte mig. - Ni är galen!
Din franska är bättre och förklädnaden är usel!
Har du köpt sakerna i en skämtbutik?
Herregud... Jag ber verkligen om ursäkt.
Herregud! - Ingen fara.
- Det här fallet förbryllar oss. - Det betvivlar jag inte.
TALL? GRAN?
CEDER NYA MALKULOR
KOLPARTIKLAR
BRANDSKADA
- Vad är det? Du har kommit på nåt, va? - Kanske.
- Skrytmåns. - Håll tyst, John. - Det var inget.
- Hej. Är du säker? - Absolut.
- Cath väntar. Vi ses senare. - Hej då.
- Är det så här det ska bli framöver? - Vi provar bara.
- Och John? - Han är inte aktuell längre.
- Tåg? - Ja.
- Man, 40-50 år. Eller vill du? - Nej då, fortsätt.
- Svartsjuk? - Håll mun!
- Det stämmer inte. - Vad?
- Skelettet kan inte vara äldre än... - Ett halvår.
"SÅ GJORDE JAG" AV JACK THE RIPPER
- Oj... - "Så gjorde jag" av Jack the Ripper.
- Omöjligt... - Välkommen till min värld.
Besserwisser.
- Att förklara vore att förolämpa dig. - Nej då, låt höra.
Liket är ett halvår gammalt och klätt i viktorianska kläder från ett museum.
Tygets blekning visar att de suttit på en docka i en monter vänd mot sydöst.
De såldes på en utförsäljning efter en brand.
- Så allt är en bluff? - Ja.
- Varför göra sig allt besvär? - Det är frågan, John.
Se upp för avståndet.
- Tack för att du sparade den. - Ingen orsak.
Vad gäller saken, mr Shilcott?
- Min flickvän beundrar er. - Flickvän?
- Ursäkta, fortsätt. - Jag gillar tåg.
Jag jobbar på tunnelbanan och raderar filmer från övervakningskameror.
Jag upptäckte nåt som verkade lite märkligt.
Det här är sista tåget som trafikerade Westminster förra fredagen.
En man kliver på sista personvagnen. - Det är den korrekta benämningen.
- Han sa ju att han gillar tåg. - Nästa station är St. James's Park.
Intressant, va? Han kliver på sista vagnen.
Vid nästa station är vagnen tom.
Förklara det, mr Holmes.
- Kan han inte ha hoppat av? - Dörrarna kan inte öppnas under färd.
Föraren har inte arbetat sen dess.
- Han kom visst över en summa pengar. - Mutad?
Om föraren var inblandad måste resenären ha stigit av.
Det är raka spåret mellan stationerna. Det finns inga sidotunnlar - ingenting.
En man försvinner utan att tåget stannar.
Han ser bekant ut.
Ursäkta dig!
Resan mellan stationerna tog tio minuter i stället för fem.
Jag behöver alla tänkbara kartor.
Hungrig? Jag vet ett bra matställe där ägaren ger mig extra portioner.
- För att du rentvådde honom? - Jag hjälpte honom sätta upp hyllor.
- Sherlock, varför tog du med mig i dag? - För att tacka dig.
- För vad? - För allt du gjorde för mig.
- Jag menar det. - Jag ville hjälpa dig.
Moriarty gjorde ett misstag.
Den han trodde saknade betydelse för mig-
- var den som betydde mest.
Det var du som gjorde det möjligt.
- Men du kan väl inte göra det här igen? - Det var trevligt i dag, men jag...
Grattis, förresten.
Vi träffades inte på jobbet, utan via vänner.
Han har hund och vi brukar gå på puben.
Jag har träffat hans föräldrar och vänner... Varför berättar jag det här?
Jag hoppas att du blir lycklig, Molly Hooper. Det är du värd.
Alla män du faller för kan inte vara sociopater.
Det kanske är min typ.
RÄDDA SJÄLAR NU! JOHN ELLER JAMES WATSON?
HELGON ELLER SYNDARE? JOHN ELLER JAMES?
Mrs Hudson, jag tror att nån har kidnappat John.
- Vem är ni? - Hans fästmö.
- Mary? Vad står på? - Jag fick ett sms.
Det är inte spam, utan en kod.
Första ordet, och sen vart tredje. "Rädda John Watson."
Nu!
- Vart ska vi? - Saint James the Less är en kyrka.
Kom du med bil? Det går för sakta.
- Vad väntar vi på? - Den här.
BERÄKNAD ANKOMSTTID: 10 MINUTER
DET BÖRJAR BRÄNNAS TIO MINUTER
- Vad tänker de göra? - Jag vet inte.
ÅTTA MINUTER OCH TIDEN GÅR...
Fan!
BERÄKNAD ANKOMSTTID: 5 MINUTER
Där får ni inte åka!
SKYNDA PÅ, DET HETTAR TILL...
Nej, det här går inte. Jag hämtar nåt som får fyr på det.
Hjälp!
AVRÄTTNING UPPSKJUTEN TVÅ MINUTER
BERÄKNAD ANKOMSTTID: 1 MINUT
Guy Fawkes tycker inte om det här, pappa.
Håll dig en bit ifrån, Zoe.
SYND ATT SLÄCKA JOHNS LÅGA
Vad betyder det?
Herregud!
Hjälp!
Ur vägen!
Undan!
Undan! - John!
- John! - John!
- Hjälp! - John!
John?
...och så sa jag inte alls. Det var då jag upptäckte att den var borta.
Jag frågade om han hade letat bakom soffan. Han tappar allt möjligt där.
Nycklar, mynt, karameller och inte minst sina glasögon.
"Skaffa ett snöre till dem", sa jag. "Som Larry Grayson?", svarar han.
Hittade ni lottokupongen till slut?
Ja, vi hann med bussen. Vi har sett Sankt Paulskatedralen och Towern.
Men parlamentet fick man inte besöka. Det var nån viktig debatt som pågick.
- John! De var precis på väg att gå. - Om du har ett fall...
- Vi stannar till lördag. Slå en signal. - Ut med er.
Vi är så glada att det är slut på alla hemska anklagelser mot dig.
Ring lite oftare. Hon är orolig för dig!
- Lova. - Jag lovar.
Jag ber om ursäkt. Det var bara mina föräldrar.
Mycroft försökte få mig att följa med dem på "Les Misérables".
- Var det dina föräldrar? - Ja.
- Det var inte vad jag... - Vadå?
De såg så...
...vanliga ut.
Det är en börda jag tvingas bära.
Visste de också om det?
- Att du lekt kurragömma i två års tid. - Kanske det.
- Därför var de inte på begravningen! - Förlåt igen.
Förlåt.
- Du har rakat av den, ser jag. - Ja, det var inte min grej.
- Jag föredrar slätrakade läkare. - Det hör man inte så ofta.
- Hur mår du? - Hyfsat, fast lite rökt.
Vem låg bakom det som hände i går? Och varför gav de sig på mig?
- Jag vet inte. - Har det med terroristhotet att göra?
Jag ser inget klart samband.
Varför skulle en agent offra livet för så intetsägande upplysningar?
Ett underjordiskt nätverk tänker attackera London.
Här är mina råttor. Mina markörer.
Folk som kan bli gripna eller förlora diplomatisk immunitet.
Om de agerar skumt är nåt på gång. Fem är som vanligt, men den sjätte...
Lord Moran, ärftlig pär och biståndsminister.
Han har jobbat för Nordkorea sen 1996. Han är Storråttan.
Han har gjort nåt mycket suspekt.
Det var underligt. Kan han inte ha gått av?
Inte av kartorna att döma. Det är någonting jag har förbisett.
Vilket terroristnätverk handlar det om?
Underrättelsetjänsten har väl en lista.
- Råttan har krupit ur sitt bo. - Kanske al-Qaida eller IRA...
Vilken idiot jag varit!
Det är lysande!
- Informationen är extremt specifik. - Vad menar du?
Det är bokstavligt talat ett underjordiskt nätverk.
Ibland blir man lurad trots att svaret finns framför ögonen på en.
Sju vagnar åker från Westminster, men bara sex kommer till St. James's Park.
- Men det är omöjligt. - Hela vagnen gick upp i rök.
- Föraren måste ha kopplat loss den. - Det finns ju inget mellan stationerna.
Nej, men faktum är att vagnen försvann och måste finnas nånstans.
- Varför skulle nån koppla loss den? - Vagnen försvann före Westminster.
Lord Moran försvinner och du är nära att bli levande bränd...
- Vad är det för datum? - November... Herregud.
Lord Moran sitter i överhuset.
I kväll röstar man om antiterroristlagen.
Men han är inte där i kväll. Inte den 5 november.
Krutkonspirationen.
Det finns varken sidospår eller nedlagda stationer.
Området är en enda röra av gammalt och nytt.
Charing Cross består delvis av gamla stationer.
Det är ingen av dem. St. Margaret Street, Sumatra Road...
Vänta! Ni sa "Sumatra Road".
Jag visste väl att det var bekant!
Det fanns en station där. Den lades ner innan den öppnades.
De byggde en plattform och trappor, men aldrig själva stationen ovan mark.
- Den är mitt under Westminsterpalatset. - Vad finns där nere - en bomb?
Många experter spår en mycket jämn omröstning om antiterroristlagen.
Regeringen kallar omröstningen för parlamentets viktigaste.
Vilket slags frihet värnar vi om vi spionerar på vårt eget folk?
Det är rena orwellska åtgärden...
- En bomb i tunnelbanevagnen, alltså? - Så måste det vara. Vad gör du?
Jag ringer polisen. De måste evakuera parlamentet.
De är bara i vägen. Det här är mer effektivt.
- Och olagligt. - Lite.
INGEN SERVICE
- Vad gör du? - Jag kommer.
Jag förstår inte. Var annars kan den vara?
Åh!
Vadå?
- Vänta... Rälsen är väl strömförande? - Undvik att röra vid skenorna.
- Då så, inga problem. - Hitåt.
- Är du säker? - Ja.
Titta där.
John.
Sprängladdningar.
Här finns ingenting.
Inte?
Det här är bomben.
Hela vagnen utgör själva bomben.
- Vi måste tillkalla en bombgrupp. - Tiden är för knapp.
Vad gör vi, då?
- Ingen aning. - Vi kommer på nåt.
- Varför skulle jag veta råd? - Du är Sherlock Holmes.
- Kan inte du desarmera en bomb? - Jag är för tusan läkare!
Och soldat, som du jämt ska påpeka.
- Kan vi inte slita loss timern? - Det skulle utlösa bomben.
Herregud!
- Varför ringer du aldrig polisen? - Det tjänar inget till nu.
Du kan inte stänga av bomben och du ringde inte polisen!
- Ge dig av, John. - Jag hinner ändå inte komma undan.
Om vi inte gör nåt, kommer folk att dö!
Använd ditt minnespalats! Du har lagrat alla tänkbara faktakunskaper.
Skulle "hur man desarmerar en bomb" finnas gömt där inne?
Det är möjligt.
Tänk! Snälla du, tänk.
Tänk!
Herregud!
Nu är det slut.
- Herregud. - Stänga av...
Förlåt.
Va?
Jag klarar det inte, John. Jag vet inte hur man gör.
Förlåt mig. Snälla du, förlåt mig för all smärta jag åsamkat dig.
Nej du, det här är ännu ett av dina förbaskade trick.
Du försöker få mig att säga nåt snällt.
- Inte den här gången. - För att själv framstå i god dager.
- Jag ville så gärna att du skulle leva. - Du skulle inte ha önskat det.
Utan mig hade du inte befunnit dig här.
Du hade haft ett liv framför dig, med Mary.
Jag vet.
Sånt här är svårt för mig.
Jag vet.
Du är den bästa och klokaste människa jag någonsin känt.
Det är klart att jag förlåter dig.
Moriartys kriminella nätverk bredde ut sig som rena cancern. Därav vår plan.
Mycroft gav Moriarty uppgifter om mig-
- och Moriarty gav oss små antydningar om nätverkets omfattning.
Vi släppte honom för att låta honom tro att han hade övertaget.
Sen lät jag Moriarty förstöra mitt goda rykte bit för bit.
Jag ville övertyga honom om att han slutligen besegrat mig.
Det fanns tretton tänkbara scenarier på taket.
Alla var väl genomtänkta och hade kodnamn.
Förutom att förstöra mitt rykte ville Moriarty se mig död.
Du kan låta gripa eller tortera mig. Du kan göra vad du vill med mig.
Men inget kan hindra dem att skjuta.
Dina enda tre vänner kommer att dö, såvida inte...
- Såvida jag inte tar mitt liv. - Håll med om att det är sexigare.
Jag insåg inte hur långt Moriarty skulle gå.
Hans dödslängtan var tydlig redan vid vårt första möte.
Det var bråttom. Jag kontaktade min bror och satte bollen i rullning.
Sen gjorde alla sitt.
KLART FÖR LAZARUS
Det är bara ett magiskt trick.
Sluta nu.
Stanna där du är. Rör dig inte.
Visst.
Håll blicken på mig! Kan du göra det för mig?
Det var avgörande att John stod kvar där ambulansstationen skymde sikten.
Sherlock!
Jag träffade språngkudden, som tänkt.
Språngkudden måste avlägsnas innan John kom fram.
Men han måste se en kropp, och det var Mollys uppgift.
Vi sprang åt ena hållet och John åt det andra.
Vår vältajmade cyklist såg sen till att tillfälligt undanröja John.
Då hann jag byta plats med liket på trottoaren.
Resten var bara rekvisita.
Och så slutligen en squashboll i armhålan.
Med ett nog hårt tryck kan pulsen tillfälligt upphöra.
Snälla, släpp fram mig... Det är min vän.
Vi hade förutsett alla eventualiteter. Det gick som smort.
Molly Hooper var alltså med på det?
Minns du flickan som kidnappades av Moriarty?
Du tog skriken som bevis på min skuld.
Moriarty hade använt nån som var lik mig-
- och senare tystat mannen i fråga.
På ett bårhus nånstans fanns alltså ett lik som liknade mig.
Molly fann kroppen och jag stod för ytterrocken.
- Krypskytten som hade John i sikte, då? - Mycrofts mannar hindrade honom.
Är det klart?
Bra.
- Och ditt nätverk av hemlösa? - Hela gatan stängdes av.
Som en scen ur en pjäs. Snyggt, inte sant?
- Vadå? - Jag hade gjort på annat sätt.
Nog är det smart uttänkt, men...
- Jag är lite besviken. - Folk är så kritiska.
Det var inte därför jag kom. Du vet varför, Philip.
"Så gjorde jag" av Jack the Ripper?
- Visst var det spännande? - Du försökte locka med det makabra.
Men du gick till överdrift.
Jag stod inte ut med tanken på att ha drivit dig till...
Du hade rätt hela tiden. Jag var inte död.
- Nej, och nu är allt som det ska. - Ja.
Men du upptog polisens tid och förde rättvisan på villovägar.
Jag kunde ha förbisett ett terroristdåd avsett att spränga parlamentet.
Förlåt, Sherlock!
Vänta... Det stämmer inte.
Hur kunde du veta att John skulle stå kvar på samma plats?
Hur kunde det gå så snabbt? Tänk om cykeln missat.
Och varför berättar du allt för mig?
Jag är den sista som du skulle berätta sanningen för...
Sherlock... Sherlock!
- Din... - Ditt ansiktsuttryck! Du gick på det.
- Din jävel! Jag visste det! - Vilka fina saker du sa.
Jag dödar dig om du yppar ett ord om det här.
- Du visste hur man stängde av den. - Det finns alltid en avstängningsknapp.
Terrorister kan råka i allsköns trubbel annars. Jag ljög inte helt och hållet.
Jag vet verkligen inte hur man släcker såna där små lampor.
- Du ringde polisen. - Naturligtvis.
- Jag ska döda dig. - Snälla du, det är så två år sen.
Sherlock, jag ber dig. Du kan avlösa mig i pausen.
Tyvärr, käre bror. Det finns inget jag kan göra.
Du förstår inte hur fasansfullt det är.
- Du får gå ner och berätta hela storyn. - Strax.
- Så roligt, Mary. Har ni bestämt datum? - Nån gång i maj.
- Första förlovningsförsöket avbröts ju. - Jag ser fram emot det.
- Du kommer väl, Sherlock? - Bröllop är inte min grej.
- Hej, allihopa! Det här är Tom. - Hej!
- Trevligt att träffas. - Oj! Ja, detsamma.
- Redo? - Ja.
- Champagne? - Javisst!
- Tack. - Tack ska du ha.
Sätt dig, kära du.
- Är det allvar mellan er? - Ja, jag har gått vidare.
- Tyckte du... - Jag säger ingenting.
Jag väntar fortfarande på svar. Varför försökte de döda mig?
Om du var dem på spåren, varför ge sig på mig?
Jag vet inte, och det ogillar jag.
Livet är sällan lika tillrättalagt som sagorna på din blogg.
Jag vet inte vem som ligger bakom, men jag ska ta reda på det.
- Du njuter av att vara hjälte igen. - Var inte dum.
- Det är uppenbart att du älskar det. - Vad?
- Att vara Sherlock Holmes. - Jag vet inte ens vad det betyder.
Du tänker väl berätta hur du gjorde? Hur du kunde överleva fallet?
- Du vet att jag inte kan förgöras. - Allvarligt talat.
Jag besökte din grav när du var död. Och höll ett litet tal till dig.
- Jag pratade med dig. - Jag vet. Jag var där.
Jag bad om ett sista mirakel: Att du skulle sluta vara död.
Jag hörde det.
Nu är det dags att vara Sherlock Holmes.
John!
Översättning: Sara Vikström Åhlén www.undertext.se